---=== TTBK ===--- www.ASGRD.org
Carl Sagan sagde engang, at mennesker
er som sommerfugle der basker rundt i en dag, og tror, det er en evighed.
For 13,8 milliarder år siden,
skabte the Big Bang stjernerne planeterne, og galakserne.
Observerbare fakta, rationaler,
ren videnskab.
Perfektion.
The Big Bang førte også til mit hjem.
New York.
En by fuld af mennesker,
drømme,
tab,
kærlighed.
Det valg vi træffer.
Den vej vi vælger.
Jeg har altid tænkt, at det ville tage en livstid
at forstå menneskets hjerte.
Men i sidste ende tog det kun
en enkelt dag.
SOLEN ER OGSÅ EN STJERNE
SOLEN
Far?
Jeg må løbe.
Accepter skæbnen.
Jeg har en aftale med immigrationskontoret klokken 8.00.
Du bør ikke byde det mod dig selv, skat. Giv nu op.
Vi har talt med advokater.
'Tasha.
Vi har prøvet for længe, Natasha Kingsley.
Vi rejser i morgen.
Vi tager hjem.
Men det her er mit hjem.
New York er mit hjem.
Jeg må afsted.
Hav en god skoledag.
-Lester Barnes. -Natasha Kingsley.
Jeg har aftalt mødet via InfoPass for at anke forældres sag.
Alt er i sagsmappen.
Gør dig selv en tjeneste og lad mig læse den.
Okay.
Lad os se engang.
Fars navn?
Samuel.
Din bror?
Peter.
Yngre?
Peter er 11.
Er han født i USA?
Nej, han er født i Jamaica.
Vi flyttede, da han var fire.
Har du familiemedlemmer, der er amerikanske statsborgere?
Nej. Jeg har tjekket.
Hvornår skal I rejse?
I morgen.
I morgen?
I morgen.
Okay.
Jeres sag er ikke længere under USCIS' myndighed.
Hvad vil det sige?
At udrejsen er endegyldig.
Beklager.
Er der intet, du kan gøre?
Jeg har faktisk været i Jamaica.
Det er et smukt sted.
Alt dernede er irie.
Du skal nok klare den.
Ja. Så siger vi det.
Du skal til Jamaica.
Nogen sendes til Gaza herfra.
Andre sendes til Syrien, Afghanistan.
Du skal nok klare den.
Alle siger, jeg nok skal klare den,
og jeg er træt af det.
For jeg har været her i ni år.
Jeg er på sidste år med fokus på Kemi,
og universitetet og den slags.
Men i stedet er jeg her.
Og det er det sidste sted, jeg har lyst til at være.
For det her er mit hjem.
Okay, okay. Det må du undskylde, okay?
Måske er der noget.
Tag den her.
Det er en af mine venner, der udfører frivilligt arbejde.
Jeremy Martinez. Han er advokat.
Ring til ham.
Goddag, jeg vil gerne aftale et møde med hr. Martinez i dag, tak.
Mit navn er Natasha Kingsley.
Hvad drejer det sig om?
Min familie udsendes i morgen, og vi har brug for hans hjælp.
Jeg beklager, hr. Martinez er fuldt booket i dag, og...
Hør engang.
-Min familie rejser i... -Frk. Kingsley...
Min familie rejser i morgen.
Kan du ikke hjælpe mig? Kom nu.
Bare denne ene gang. Jeg beder dig.
Kom nu.
Det eneste mine forældre har drømt om, var at få os herhen.
Du kan få 15 minutter ved middagstid, som er oven i hans frokost.
Men det er alt.
Jeg skal ikke bruge mere. Tusind tak.
Tusind, tusind tak.
Mine forældre gik på universitetet ved Montego Bay.
De mødtes tilfældigt under en tropestorm.
Han søgte ly i en tøjforretning,
hvor hun arbejdede som bestyrer,
med navneskilt og et professionelt udtryk.
Hun troede aldrig, hun ville falde for sådan en romantiker.
Men han rakte altid ud efter stjernerne,
selvom han måtte kæmpe for at nå dem.
VÆR TRO MOD DIG SELV
"Deus ex machina."
Hallo, bassemand. Vi skal afsted,
Daniel, klokken er næsten 8.30. Kom og spis morgenmad.
Nå,
hvad kan du lide at lave, når du har fri fra skole?
Jeg er frivillig hos...
Daniel!
Lav øjenkontakt!
Jeg er frivillig
på børnehospitalet
to gange om måneden.
Godt.
Hvorfor vil du gerne være læge?
Jeg vil redde liv og gøre verden til et bedre sted.
Daniel.
Ikke så hurtigt... du skal tale tydeligt!
Okay, Umma.
Det er en vigtig dag, Daniel.
Det er billetten til resten af dit liv.
Det ved jeg, Umma.
Du ligner toppen, lillebror.
Dartmouth er en god skole.
Rigtig god endda.
Godmorgen.
Charlie, er du ikke sent på den?
Hvad? Jeg forstår ikke, hvad du siger, mor.
Du skal klippes.
Så for den. Dartmouth.
Dartmouth.
Held og lykke med samtalen.
Nu er det hele på dine skuldre, Danny.
Gå hen til din far. Du skal ikke komme for sent.
Toppen af hvad?
Nu glemte Charlie indbetalingssedlen igen.
Charlie?
Det er okay, Umma.
Jeg tager den hen til ham og Appa.
Efter din samtale.
Og så direkte i skole.
-Ingen venner. -Nej, nej.
Kom nu ikke for sent.
Jeg kan ikke finde ud af, om min solo er for meget i sangen.
Linjen lyder...
Fokuser på "vi."
Jeg tror, vi kunne passe fint sammen
Eller...
Jeg tror, vi kunne passe fint sammen
-Den anden. -Den anden?
Ja, dit tryk på "vi"...
-Lige efter. -Ja.
Jeg tror, vi kunne passe fint sammen
Du bliver den næste store stjerne.
Det er dig, der skal til Dartmouth.
Jeg er ikke inde endnu. Det afhænger af i dag.
Du skal nok klare den, makker.
Det håber jeg.
Helt ærligt?
Metroen går ned som sædvanligt.
Vi har en togforsinkelse på 68th Street.
Vi kører igen om lidt.
I går måske i panik,
men lad være.
Lad mig lige fortælle jer noget.
Jeg følger min datter i skole hver morgen.
Min ven Levi og jeg kom dybt ind i en samtale...
Vi tager bussen næsten gang.
...så vores børn var sent på den.
Vi kommer ned på perronen men misser toget.
Hold kæft, din nar.
Og på den specifikke morgen,
var det tilfældigvis 9/11.
Hvis Levi havde nået sit tog,
ville han have været på vej ind på Manhattan
for han arbejde på World Trade Center.
Det, jeg prøver at sige, er, I skal ikke gå i panik over at komme for sent.
Du ved aldrig, hvorfor du skulle være her lige nu.
Grand Central Station er næste stop, mine damer og herrer.
Og husk at åbne jeres hjerter for skæbnen.
Sikke en historie.
Det fik mig til at tænke: "Han trænger til psykologhjælp."
Jeg har lidt tid inden arbejde. Skal vi glo?
Hans ben er lige så store som resten af hans krop.
Hold da kæft.
Der har du din fremtid. Lige der.
Hvad, den fyr der danser derovre?
Nej, så godt danser du ikke.
Ham fyren i midten.
Han ligner en, der kørte med klatten i livet,
men ikke længere. Intet.
Det er synd. Stakkels fyr.
Det er din rollemodel.
-Munken? -Ja, munken.
Han ser gladere ud end alle andre.
Ja.
Jeg tror, der er noget, vi ikke fanger. Der er noget på færde.
Hvad?
Hende.
Det er bare en lækker pige, Daniel.
Okay, hun er rigtig lækker, men...
Det er der aldrig nogen, der gør.
Hvad?
Kigger op.
Alle har så travlt, at de bare stirrer ligeud,
de kigger aldrig op.
-Hold da kæft! -Hvad?
Vent. Hvor skal du hen?
Hendes jakke.
-Deus ex machina. -Og hvad så?
Jeg skrev det i morges.
Det er latin og betyder: "Gud fra maskinen."
Hvad betyder det?
Åben dit hjerte.
Hvad? Undskyld, men hvad snakker du om?
Daniel, hvor skal du... Daniel!
Åben dit hjerte for skæbnen.
Jeg kan ikke finde hende.
Heller ikke jeg. Det var ikke meningen, det skulle ske.
Men du prøvede i det mindste.
Jeg tror, jeg kommer til at se hende igen.
Det tror jeg næppe.
Jeg skriver til dig efter min vagt, okay?
Ønsk mig held og lykke.
Med samtalen eller pigen?
Daniel.
Skriv, når du lander på jorden igen, okay?
Næste stop er East Broadway.
Undskyld mig.
-Er du okay? -Ja, jeg klare den.
OMVEJ VEJ LUKKET
Hvad pokker?
Det må du undskylde. Er du okay?
Ja.
Det var tæt på.
Skal jeg hjælpe dig op?
Tak.
Åh gud.
Jeg er ked af, jeg måtte hive dig ned.
Må jeg spørge, hvad du hedder?
Natasha.
Jeg hedder Daniel.
Du reddede mit liv.
Tak.
Vil du sidde ned?
Normalt går jeg ikke i jakkesæt.
Det er til en optagelsessamtale på Dartmouth.
Ingen skole i dag?
Nej, jeg har fri.
Hvad sker der for notesbogen?
Det er bare digte.
Digte?
Ja, jeg skriver bare for sjov.
Det er ikke noget særligt.
Hvad handler de om?
Nej, nej. Vent. Lad mig gætte.
Kærlighed.
-Ikke allesammen. -Men de fleste?
Ja.
Jeg tror ikke på kærlighed.
Det eksisterer, om du så tror på det eller ej.
Og det kan du bevise?
Ja. Hvordan skulle tusinde sange og digte
handle om noget, der ikke eksisterer?
Helt ærligt, knægt. Ord på papir.
Hvad kan overbevise dig?
Hvis du ikke kan applicere en videnskabelig metode, så er det ikke ægte.
Alt, der er er fakta her i verden,
er et faktum, fordi vi enten kan observere det,
måle det, eller eksperimentere med det.
Hvis du ikke kan nogen af de ting, er det 100% ikke virkeligt.
Men du må indrømme, at mennesker føler noget.
Hormoner. De føler hormoner.
Vi kalder det bare "kærlighed", så vi har noget større at leve for.
Ellers virker livet for trivielt
og som en tilfældig række begivenheder,
man ikke har kontrol over, og så dør man.
Deprimerende, ikke?
Du får det til at lyde deprimerende.
Det er det også.
Så ingen magi, intet skæbnebestemt?
Hvad hvis jeg sagde, jeg kunne få dig til at forelske dig i mig? Videnskabeligt.
Hvordan er det menneskeligt muligt?
Giv mig én dag.
En dag.
I dag.
Det kan jeg ikke. Jeg har ikke en dag.
Har du en time?
En time.
Men jeg ændrer ikke mening.
Nej. Min aftale er ved middagstid, og jeg kommer hjem lige efter det.
Din mor er dødbekymret.
Du skal komme hjem og pakke.
Far, denne advokat kan måske hjælpe.
Stop med at være et så stædigt barn.
Og kom hjem nu.
Vi må da gøre noget. Det...
Det her er vores sidste chance.
Kom hjem og pak dine ting.
Eller jeg smider det hele ud.
Hør nu efter for en gangs skyld.
-Hallo? -Er det Daniel Bae?
Ja, det er Daniel Bae.
Jeg beklager, men hr. Martinez må desværre omlægge jeres samtale.
-Omlægge? -I morgen klokken 8.00.
Ja. Det kan jeg godt.
Alle tiders. Mange tak.
Så ses vi.
Ja.
Hej.
Hvad handlede det om?
Bare forældre der opfører sig som forældre.
Du har løsnet dit slips.
Ja.
Mit interview blev rykket til i morgen.
Men tilbage til kærlighed og videnskab.
Den her undersøgelse
fik nogle forskere til at sende en masse par i et laboratorium,
og fik dem til at stille hinanden en række intime spørgsmål.
Det lyder åndssvagt.
Ved slutningen på undersøgelsen
skulle de kigge hinanden dybt i øjnene i fire minutter uden at sige et ord.
Tror du, du får mig til at forelske mig i dig
ved at stille de spørgsmål?
Der er 36 spørgsmål.
Gør vi virkelig det her?
Men det har vi ikke tid til.
Skal jeg bare vælge ti tilfældigt?
Spørgsmål nummer et.
Hvad er de fem hovedingredienser bag en forelskelse?
Det er jo idiotisk.
Fint nok.
Gensidig egennytte og socioøkonomisk kompatibilitet.
Okay.
For mig er ingredienserne venskab og god kemi.
Selvfølgelig.
Mine sidste tre er en slags moralsk kompas...
Fælles interesser er nødvendigt.
Lad os så se.
X factor.
Hvad i alverden er X factor?
Bare rolig, det har vi.
Ved du hvad? Jeg er ked af at sige det,
men denne lille quiz får mig ikke til at skifte mening, hr. Slipsedyr.
Kaldte du mig lige Kikset fyr?
Slipsedyr.
For det er ikke alene racistisk
men også kulturelt ufølsomt,
da min familie er fra Korea, ikke Thailand.
Det var ikke det, jeg sagde, så du bør ikke vente på en undskyldning.
Jeg venter skam på noget, men det er ikke en undskyldning.
KALENDER IMMIGRATIONSADVOKAT
Hvor skal du hen?
Jeg sagde jo, jeg havde et møde.
Vi har stadig 27 minutter endnu.
Kommer du eller hvad?
Hvor ser du dig selv om fem år?
Er det virkelig et af dine spørgsmål?
Jeg improviserer måske.
Jamen, jeg vil gerne være dataforsker.
Hvad er det?
En forsker der analyserer data.
Vi tager store mængder information
og udformer en strategi for, hvordan man anvender den rent praktisk.
Hvordan?
Såsom trafik,
fire-dages arbejdsuger for store selskaber,
personlig tid overfor produktivitet.
Hele smøren. Kom nu.
Men du er da ret passioneret omkring det, ikke?
Jeg er også passioneret med at gå på månen.
Men jeg kan ikke leve af passion, ligesom jeg ikke kan leve af kærlighed.
Det er et langt liv at bruge på noget, man ikke kan lide.
Det er et langt liv at bruge på at jage luftkasteller.
Du skulle hygge dig med min far en dag.
Minder jeg dig om en 50-årig koreansk mand?
Uden accenten.
Så han er ikke vild med, at du går poesiens vej?
Nej. Jeg er første generation.
Og?
Det betyder, det er ligegyldigt, hvad jeg vil.
Ifølge mine forældre skal jeg være læge.
Når du er en læge, der tjener kassen, kan du i det mindste
takke dem for ikke at være en sultende kunstner.
Det er svært at være passioneret, når man er sulten.
Jeg skal ind her.
Det er da løgn.
Det var her, min samtale skulle have været.
Mener du det?
Ja. Hvad skal du her?
Det er personligt.
Okay.
Men du må da indrømme,
at det underbygger min pointe.
Skæbnen findes.
Jeg tror, du mener tilfældigheder, for de kan opstå uden nogen dybere mening.
Okay.
Jeg venter på dig her, og så kan vi færdiggøre spørgerunden.
Daniel, jeg bliver nødt til at tage hjem efter det her.
I dag er en stor dag.
Så jeg tror, vi hellere må sige farvel.
Ser jeg dig igen?
Oddsene er imod dig.
Mit gæt er én til otte millioner.
Jeg tror virkelig, du ville have ændret mening, hvis jeg havde haft en hel dag.
Ærgerligt du ikke kunne bevise din hypotese.
Det var hyggeligt at redde dig liv, Natasha.
Rart at møde dig, Daniel.
Held og lykke med det hele.
Jeg håber, din samtale går godt.
Og at du finder ud af det hele.
Tak.
Tak endnu engang.
Ved du hvad, jeg vil bevise min hypotese.
Kærligheden findes.
Det er ikke sidste gang, vi ses.
Om jeg så skal rundt til alle bydelene, før vi ses igen.
Du kan ikke stoppe det skæbnebestemte.
TEORIEN OM MULTIVERSET
Teorien om multiverset blev oprindeligt fremlagt af Hugh Everett
i kvantemekanikken.
Den hævdede, at alle versioner af vor fortidige og fremtidige historier findes,
bare i andre universer.
Det betyder, at for hvert valg du træffer,
vil et uendeligt antal universer eksistere for, hvor du valgte anderledes.
På den måde lever vi flere liv.
Jeg er ikke sikker på, hvilket univers jeg lever i nu.
Jeremy Martinez' kontor.
Perfekt. Tak skal du have.
-Hej. -Hej.
Mit navn er Natasha Kingsley.
Jeg skulle lige til at ringe til dig.
Jeg er bange for, jeg har dårlige nyheder.
Hr. Martinez cyklede på arbejde, da han blev ramt af en bil.
Han var heldig. Pådrog sig kun et par skrammer.
Han er tilbage omkring 16.30. Kan du komme tilbage der?
-Jeremy Martinez' kontor. -Selvfølgelig.
Jeg skulle egentlig hjælpe min mor, men jeg skal nok være her.
Super. Du skal udfylde de her.
-Jeg har allerede min sagsmappe. -Du skal stadig udfylde dem.
Du kan tage plads derovre.
Okay.
Hvad kan jeg gøre for dig?
"Er du blevet dømt for en forbrydelse?"
Kom tilbage!
NEJ
"Er du villig til at yde troskab til USA?"
Jeg lover troskab til flaget for De Forenede Stater,
og for republikken...
"Har du været involveret i subversive aktiviteter?"
Beskyt børn, ikke våben!
"Hvad betyder USA for dig?"
Svinge lidt med håret.
Vi har haft mange sager som din på det seneste.
Jeg tror måske, hr. Martinez kan genåbne din sag.
Mener du det?
Jeg kan ikke love noget specielt i disse tider.
Men kom tilbage præcis 16.30.
MOR, JEG ER HJEMME EFTER MØDET 16.30. DET SER GODT UD!
Hej, Tash.
Hej. Er vi nu på kælenavne?
Ja. Hvordan gik det?
Jeg skal tilbage 16.30.
Det giver dig vist fire timer til at være sammen med mig, eller...
Jeg burde tage hjem.
Hvor længe tager det?
Omkring 50 minutter.
Hver vej?
Ja.
Det er nærmest to timer.
Bare for at tage hjem og vende om.
Du har nogle gode pointer.
Ja.
Så?
Jeg har en aftale nordpå. Med mine forældre.
-Dine forældre? -Ja.
Jeg skal bare aflevere noget. Det er ikke noget særligt.
Vil du med?
-Undskyld. -For hvad?
Det er ikke ligefrem den mest sexede første date.
Hvorfor tror du, det er en date?
Det er det. Bare vent og se.
Bare jeg kunne hælde din selvtillid på flaske og sælge den,
for jeg ville tjene styrtende med penge.
Jeg er ikke så selvsikker.
Okay.
Det er her.
Er det dine forældres forretning?
Din familie,
de sydkoreanske immigranter, ejer en butik til pleje af afrohår?
Ja.
Min familie af sydkoreanske immigranter ejer en butik for pleje af afrohår.
Passionsprojekt?
Det virker tilfældigt, men er det ikke.
1960 (SYDKOREA)
I 60'erne var parykker lavet af sydkoreansk hår
ekstremt populære.
På det tidspunkt,
forbød den sydkoreanske regering eksport af hår...
PRÆSIDENT PARK CHUNG HEE
...og gjorde det svært for andre en koreanere at lave parykker.
Så bandlyste den amerikanske regering parykker fremstillet af kinesisk hår.
Hvilket gav koreanerne fuld kontrol og hele paryk-industrien,
og paryk-forretningen udviklede sig
til den mere generelle sort hårpleje-forretning,
som Sydkoreanerne i dag kontrollere 60-80% af.
Første gang er shampoo, balsam og hårfarve
og en række andre ting, jeg ikke forstår.
På tredje gang er der vævninger, parykker.
Det er enormt.
Kan jeg byde dig noget?
Jeg klarer mig med gel, ellers tak.
Nej.
Jeg mente ikke et produkt.
Min far har et køleskab ude bagved med sodavand og...
Helt klart. Okay.
Ja, tak. En sodavand lyder godt.
Lyserød?
Hvorfor ikke?
Det virker ellers ikke som din stil.
Man ved aldrig, hvad der virker.
Jeg tror, du ville være smuk med en kæmpe, lyserød afro.
Jeg mener ikke det hele kun spidserne.
-Sejt. -Ja.
Dit hår ser virkelig blødt ud.
Kan det klare al den farve?
Det er dig der er ekspert i sort hår.
Du kan jo mærke efter og fortælle mig det.
Mener du det?
Du får kun tilbuddet én gang.
Hvad sker der så her?
Det er min storebror, Charlie.
Det er min veninde, Natasha.
"Veninde"?
Jeg troede måske bare, han havde fanget en butikstyv.
Hvad sagde du lige?
Vi har mange af den slags i sådan en butik.
Det forstår du vel.
-Hvad fanden er dit problem? -Hvad?
Hvad?
-Hård fyr i jakkesættet. -Daniel, lad os smutte.
Du skal ikke røre mig.
Lad os smutte.
Afsted.
Appa.
Hvad laver du?
Pengekatten.
Hvad er det?
Charlie glemte den.
Skal jeg oversætte for din veninde, Danny?
Goddag, hr...
-Bae. -Hr. Bae. Jeg hedder Natasha.
Du er Daniels ven?
Kunne du tænke dig noget, inden du går?
Gratis?
Ikke på denne gang. Kom med mig.
Afspænder til dit hår. Gør, at dit hår ikke er så stort.
Tak, hr. Bae, men jeg kan godt lide mit store hår.
Hvis du kan lide det stort, bør du finde en mand, for lille Danny her...
Ja, min pik er nemlig to centimeter lang, men stadig dobbelt så stor som din.
Jeg bliver nødt til at gå.
Hold så op.
Det kunne virkelig ikke have gået værre.
Sikke en kombination. Jeg mener,
måske burde jeg have taget afspændingen, for at få ham til at kunne lide mig.
Jeg er glad for, du synes, det er morsomt.
Tragedier er sjove.
Nogle gange må man grine for ikke at begynde at græde.
Er vi i en tragedie?
Livet er en tragedie.
Vi dør alle til sidst.
Jeg er ked af det.
Daniel,
du er ikke din far.
Og du er helt sikkert ikke din bror.
Og de burde ikke være sure på dig på grund af mig.
De bør være sure over, du fik familiens gode udseende.
Tak.
Jeg har stadig tre timer.
Hvor går turen hen?
Jeg kender et særligt sted.
Okay.
-Fodbold. -Seriøst?
Ja. Jeg kan kun høre bolden, der hopper på jorden.
Og det giver ingen mening,
for i fodbold, er det så ikke meningen, at bolden bliver på jorden?
Jo, medmindre man altså sparker til den.
Tak fordi du tog mig herhen.
Det får dig til at føle dig mikroskopisk og vigtig på samme tid.
Du er så passioneret med det, at du bør blive astronom.
Nej, men seriøst.
Men du elsker det.
Forandring er en konstant i universet.
Stjerner, planeter, selv galakser,
er altid i bevægelse.
Trukket i denne og hin retning
af den mægtige, evindelige tyngdekraft.
Til tider kolliderer de.
Det lyder måske alarmerende,
men kollisioner kan faktisk være nyttige
sågar smukke.
-Okay. -Næste spørgsmål.
Okay.
-Hvor skal vi hen? -Noraebang.
-Herinde? -Koreansk karaoke.
Nej, jeg gør det ikke, Daniel Bae. Jeg gør det ikke.
Du ved nok,
at i Noraebang vælger man ikke selv sangen.
Sangen vælger dig.
Og der kører den højspændte digter igen.
-Jeg er glad for, du genkender ham. -Ja.
Ved du, hvad jeg genkender?
Jeg genkender, at
næsten alle digte jeg har læst, handler om tre ting.
Kærlighed, sex og stjernerne.
Stjerner er vigtige.
Har vi ikke lige lært det på planetariet?
Jo, men...
Jeg ved snart ikke. Hvorfor er der ikke flere digte om solen?
Solen er også en stjerne.
Den bliver ikke poetisk af at være den vigtigste stjerne.
Solen er en gavmild stjerne.
En giver.
Det er vores største symbol på håb.
Det er da værd at skrive om.
Fint.
Jeg skriver kun digte om solen fra nu af.
Tak.
Og sex.
Man må være klar i tilfælde af, sangen kræver det.
Jeg kender hende knapt nok
Men jeg tror, jeg kunne elske hende
Skarlagen og kløver
Når hun kommer nærmere
Jeg har længe villet vise hende
Skarlagen og kløver
Igen og igen
Godmorgen, allesammen.
Skematisk overblik over stjerneeksplosion.
I dag er ingen tilfældighed.
Den førte mig til dig.
KALENDER IMMIGRATIONSADVOKAT
-Jeg må afsted nu. -Hvad er der galt?
De her drømme ødelægger hele mit liv.
Jeg kan ikke det her.
Natasha!
Hvad er der galt?
Natasha!
Vent nu lige lidt!
Natasha!
Hvad skete der lige?
Tal til mig.
Hvad er du så bange for?
For at komme for sent til min aftale.
Eller er du bange for det her?
Jeg ved, det her er ægte.
Og jeg ved, du også føler det.
Natasha...
Daniel, jeg ved, du tror, at vores møde er skæbnebestemt eller lignende,
men det kan ikke være ægte, for jeg ser dig nok aldrig igen.
Hvad? Hvorfor ikke?
For jeg er ikke født her.
Min familie deporteres i morgen.
Rejser du i morgen?
Ja. For altid.
Du gør bare det hele sværere, Daniel.
Men der må være noget, vi kan gøre.
Vent nu lige lidt, Natasha. Der må være en udvej.
Jeg er lige her.
Jeg er ingen drøm, okay?
Jeg er lige her.
Bliv.
-Tak fordi du reddede mit liv. -Natasha.
-Natasha! -Lad mig være.
Jeg har ikke engang dit nummer!
Hej.
Perfekt timing, frk. Kingsley.
Følg efter mig, tak.
Han har fået nogle knubs fra ulykken,
men meget dedikeret overfor sine sager.
Ja?
-Hr. Martinez, dette er Natasha Kingsley. -Tak.
-Hej. -Rart at møde dig.
I lige måde.
Tak fordi du havde tid.
-Beklager. -Det er okay. Tag plads.
Jeg har læst din sag igennem,
og jeg vil gerne møde den dommer, som idømte denne tvangsudrejse, okay?
Jeg gik i skole med ham. Han er god nok.
Og han kan stoppe deporteringen?
Han giver mig måske lov til at anmode om en genåbning af sagen,
og så kan vi ændre domsafsigelsen.
Og så skal du i det mindste ikke rejse i morgen.
Jeg bør have et svar fra dommeren i morgen.
Så burde vi mødes igen.
Er klokken 10 okay med dig?
Hvad sker der så?
Så anmoder jeg om ny rettergang,
og fremsætter en begæring om permanent opholdstilladelse.
Okay?
Hvordan lyder det?
Som om nogen omsider går op i det.
Du er tidligt tilbage.
Er du allerede færdig med samtalen?
Hvad skete der? Du kan fortælle mig alt.
Hvorfor den triste mine?
Hold kæft, Charlie.
Hvordan gik den fornemme samtale, dr. Bae?
Har vi endelig fået en læge i familien? Nogen at være stolt af?
Har du virkelig intet at sige til mig?
Nej, Hyung. Det har jeg ikke.
Jeg har sagt, du ikke skal kalde mig det.
Det er da også rigtigt.
Nogen kunne jo finde ud af, du er koreaner.
Har den lille sorte tøs fået dine nosser til at vokse?
Nej, du er stadig den lille kælling,
der ikke kan tænke selvstændigt uden deres godkendelse.
Det er den, du er.
Jeg beklager.
Jeg beklager, at ikke alle kan være så rå og hårdkogte som dig.
Være hjemmeboende, spise deres mad, knuse mors hjerte.
Gå ad helvede til! Tror du, du er bedre end mig?
-Lad mig spørge dig... -Ja.
Jeg ville ordne hende, med afro og hele pivtøjet!
Hvad foregår der?
Slog du din lillebror?
Og du skulle være den voksne.
Hvorfor skyder du altid skylden på mig?
Hent noget is til din læbe.
Dr. Bae.
-Dr. Bae. -Dr. Bae.
-Er du okay? -Ja.
Du skal ikke tænke på Charlie.
Det eneste vigtige er din samtale.
Og du kommer på godt universitet. Du bliver læge. En succes.
Hvad hvis jeg ikke vil det samme som dig og Umma, Appa?
Daniel, det handler om familienavnet.
Det handler om ære for os alle.
Hvad med mine behov?
"Mig, mig, mig." Amerika er besat af "mig". Smid ikke din fremtid væk.
Appa!
Hvis du ikke tager på universitetet må du klare dig selv!
"Ja, Appa."
Daniel!
Da min mor, Min Soo, forelskede sig i min far, Dae Hyun,
havde hun ikke regnet med, det ville tage dem fra Sydkorea til USA.
Da min mor og far opdagede, at de skulle have et barn,
kæmpede de med at navngive det.
I USA kaldes familiens navn for efternavnet.
Min far sagde, at det viste af amerikanere mente, at individet
er vigtigere end familien.
Men i Korea kommer familienavnet først...
...og fortæller historien om din herkomst.
Da min bror blev født, valgte de et amerikansk navn,
efterfulgt af et koreansk navn, efterfulgt af familiens navn.
Et par år efter navngav de mig.
Så i sidste ende valgte de begge.
Koreansk og amerikansk. Amerikansk og koreansk.
På den måde vidste vi, hvor vi kom fra,
og hvor vi skulle hen.
Tak skal du have.
Tak.
Farvel.
Hvor ser du godt ud.
Tak. Din dreng er her ikke.
Det ved jeg. Jeg skal bruge hans nummer.
Skal du bruge hans nummer?
-Fra mig? -Det var det, jeg sagde.
Dannys nummer? Fra mig?
Giver du mig det eller ej?
Hvad er der med dig? Har du en fetish for asiater?
Jeg har bare noget vigtigt at fortælle ham.
Du kan vist virkelig lide ham, ikke?
Jo.
Værsgo.
Tak.
Det var så lidt.
Super.
Hej hej.
Du må ikke knuse hans hjerte.
Hallo?
Hej.
Natasha?
Hej,
Hvordan har du fået mit...
Din bror gav mig dit nummer.
Gav min bror dig mit nummer?
Jeg har det, og det er mig.
Jeg har gode nyheder. Kan du mødes?
Ja. Hvor er du?
-Lynrunde. -Okay.
Hvad er dit højest skattede minde?
Da vi lige var kommet hertil, tog min far os ud og se fyrværkeri ved Coney Island.
Vi spiste kager, og prøvede alle forlystelserne.
Det var ret magisk. Er det for kliché?
-Han var anderledes dengang. -Din far?
Ja.
Han er grunden til, vi er her, men det er ikke hans skyld.
Det er ikke hans skyld, at udlændingestyrelsen laver ransagninger.
Og han arbejdede i køkkenet den dag.
Ni år her i landet og så pludselig.
Det gør mig ondt.
Det er så indviklet.
Gud, hvor jeg elsker denne by.
I må ikke falde.
Jeg har ham!
Det bedte tidspunkt ved dagen er daggry.
Godmorgen.
Jeg kunne godt vænne mig til at vågne på denne måde.
Tak.
Mit pandehår er sikkert et rod.
Andre spørgsmål?
Kys mig?
Hvad er klokken?
Du vil ikke gå glip af din samtale.
-Pis. Den er 7.15. -Vi må afsted.
-Kom så. -Ja.
Det er samtaletid. Kom så.
-Har du det hele? -Ja. Forsigtig.
Hvad?
Jeg ved det ikke.
Nu går du derind. Og så nagler du den samtale.
Jeg skal nok vente på dig indtil mit møde.
Du er god.
MOR 15 UBESVAREDE OPKALD
Er du okay?
-Hvad hvis jeg skal rejse? -Du rejser ingen steder.
-Hvordan ved du det? -Det gør jeg bare.
Universet vil have os til at være sammen. Du rejser ikke, Natasha.
Det er det, det hele handler om.
Selv din jakke, "Deus ex machina."
Det er skæbnen.
Du skal ikke bekymre dig.
Okay.
Kom så. Du kommer for sent. Afsted.
Jeg vil ikke afsted.
Kom så!
-Lov mig, du er her. -Jeg skal nok være her.
Vi færdiggør spørgsmålene, når du kommer tilbage.
-Tag nu til din samtale. -Jeg skal nok.
Hej, mor!
Nej, jeg...
Det er jeg virkelig ked af. Jeg skulle...
Jeg skulle have givet lyd. Jeg er i sikkerhed.
Nej, nej. Det er længe siden, jeg dimitterede. I '92.
Er du fra Queens?
-Ja. -Samme her.
-Din mors navn er Min Soo? -Ja.
-Nydeligt. -Tak.
Ja. Fodboldholdet.
Angriber.
Du må være hurtig.
-Vicepræsident i asiatisk kulturklub? -Ja, hr.
Udmærkede interpersonelle kundeservice kvaliteter. Hvad er det?
Ja, hr. Min far ejer en forretning for hårpleje til sort hår.
Jeg arbejder der deltid.
Nogen samfundstjeneste eller lignende?
Jeg er frivillig på børnehospitalet i Bronx to gange om måneden.
Det er meget givende.
Jeg skriver digte med patienterne. Det distraherer dem fra deres sygdom.
Du kan lide at skrive?
Ja, det kan jeg. Som en hobby.
Klart. Jeg mener, at læger bør have mange interesser,
selvom de er sjældne.
Hvornår fandt du ud af, du ville være læge?
Aldrig.
Er det et fint svar?
Ja, det er det vel. Så længe det er ærligt.
Det er det.
Okay. Jamen, så er det godtaget.
Mine forældre vil have, jeg skal være læge.
Men det har jeg aldrig selv ønsket.
Jeg...
Jeg vil bare være... digter.
Men...
hvorfor pokker vil du så gå på Dartmouth?
Mine forældre er immigranter.
Deres eneste ønsker er at give min bror og jeg et bedre liv.
Det er deres eneste ønske.
Men hvad med dine ønsker? Gælder de ikke også?
Det ved jeg ikke.
Okay. Der er stadig en chance, mor.
Vil du ikke bare høre på mig et øjeblik?
Jeg siger bare, jeg er her.
Jeg har det her møde. Giv mig en time.
-Frk. Kingsley, det er tidligt. -Er han derinde?
-Ja, han er, men... -Super.
-Jeg er hjemme om en time. -Undskyld mig.
-Farvel, mor. -Din aftale er kl. 10.
Frk. Kingsley, du kan ikke gå derind. Han sidder i møde!
-Beklager forstyrrelsen. -Undskyld, men vi har altså et møde her.
-Tash? -Daniel?
Skæbnen.
Hvad foregår der?
Det er...
Jeg er virkelig ked af forstyrrelsen.
Det er okay. Vi var næsten færdige.
Nej, vi var ej. Vi er kun lige begyndt.
Kan du fortælle mig, hvad der skete med dommeren?
Det vil du vist ikke snakke om foran denne,
foran hr. Bae her.
Du kan sige hvad som helst foran ham. Bare fortæl mig det.
Kan min familie blive?
Nej, jeg beklager.
Så jeg skal altså rejse i dag.
Natasha, hvis der var noget, jeg kunne have gjort,
havde jeg gjort det.
Du sagde, du kunne ordne det.
Jeg lovede at forsøge, og det gjorde jeg. Det gjorde jeg virkelig.
Dine løfter betyder ikke en skid.
Det nuværende politiske klima,
og politikernes evigt skiftende holdninger,
-Jeg gjorde, hvad jeg kunne. -Ved du, hvad der er langt ude?
-Jeg er så ked af det, Tash. -Du sagde, det ikke ville ske.
Du lovede mig, det ikke ville ske.
Det gør mig ondt. Natasha!
Vi blev ikke færdige med din samtale.
Natasha har kun et par timer tilbage. Jeg spilder ikke ét sekund mere.
Vil du ikke have anbefalingen?
Ikke mere end jeg vil have pigen.
Natasha!
Natasha, kom nu. Vær nu sød, Natasha...
-Vent nu lige lidt. -Jeg kan ikke vente!
-Vent. -Jeg kan ikke vente. Jeg må hjem.
Jeg skal pakke. Der er så meget, jeg skal.
Jeg kan hjælpe.
Nej, mine forældre er der. Gå tilbage til din samtale.
-Gå tilbage. -Jeg er ligeglad.
Jeg er ligeglad med Dartmouth.
Det betyder ikke nær så meget som dig.
Du mødte mig i går!
-Kom nu videre! -Jeg vil ikke videre.
-Men det burde du. -Jeg kommer aldrig videre.
Det her er, hvad vi gør.
Vi vil ikke opføre os, som om det ikke er det værste, der kunne ske, for det er det.
Okay?
Men jeg tager med dig hjem.
Jeg vil se, hvor du spiser, hvor du sover, hvor du bor,
og jeg ville ønske, jeg havde gjort det noget før, men det er nu eller aldrig.
Er det okay med dig?
Jeg vil bare ikke afsted.
Jeg vil ikke afsted.
Jeg vil ikke...
Det skal nok gå.
Jeg ligner en hjemløs.
Du skal ikke være nervøs.
Jeg skal møde dine forældre.
Den gode nyhed er...
at du kan jokke lige så meget i det, som du vil.
Du ser dem aldrig igen.
Ræk mig den der.
Du godeste, Natasha!
Peter, sluk for det musik.
Vi vidste ikke, hvornår du ville komme hjem,
Mor, det her er Daniel.
Jeg er ked af at møde dig under disse omstændigheder, fru Kingsley.
Far, jeg er ked af, jeg sov ude.
Er han grunden til, du ikke kom hjem i går?
-Hr. Kingsley, det er min skyld. -Ti stille, knægt.
Vi har været oppe hele natten.
Har tænkt på dig og været bekymrede.
Og så kommer du hjem med denne fremmede.
Daniel er ikke fremmed. Han er min gæst.
Din gæst...
Når du får dit eget hjem, kan du have gæster.
Men det her er mit hjem.
Hvad gør det til dit hjem?
Et hjem er noget, man kæmper for. Du vil ikke engang blive.
Så enkelt er det ikke, 'Tasha.
Hvad er det så?
Jeg ville bare have givet jer så meget mere end dette.
Jeg elsker dig.
Men vi rejser.
Okay.
-Tak, hr. -Her er din taske.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige farvel.
Så lad være.
Vi har stadig en prøvelse foran os.
Blikket.
Fire minutter. Ingen snak.
Er du klar?
Jeg ved ikke, om vi skal holde i hænder undervejs,
men skide være med det.
Det går nok.
Jeg er lige her.
Carl Sagan sagde engang, at mennesker
er som sommerfugle der basker rundt i en dag, og tror, det er en evighed.
MÅ ALLE DAGE VÆRE I DAG. MÅ HVER DAG VÆRE I DAG.
Sammenlignet med universets levetid
begynder og slutter vores liv på én dag.
Jeg forstår det på denne måde.
Stjernerne er ikke bare gasbobler, der brænder en milliard kilometer borte.
De er også en påmindelse
om den korte tid, vi har på planeten.
I starten holdt Daniel og jeg kontakten.
Men tid og afstand er hjertets svorne fjender.
"Må hver dag være i dag."
Alle vi møder...
...alle vi elsker...
...hvordan vi endte her...
...hvilke veje vi tog...
...om hvem vi vælger at mindes,
alle er de en del af vor historie.
Men vi kan ikke lade historien blive skrevet for os.
For vi har ikke en evighed.
Nogle gange,
har vi kun en enkelt dag.
Jeg hedder Daniel.
Du reddede mit liv.
Tak.
Jeg elsker dig, Daniel Bae.
Eksperimentet virkede vist.
FEM ÅR SENERE
Undskyld jeg kommer for sent.
Tak fordi du kom.
Så du fandt endelig tilbage til New York, hvad?
Det var ikke let, som du ved.
Men mit studievisum blev endelig godkendt til min overbygning.
Hvad studerer du?
Astronomi.
Jeg flyver faktisk til San Francisco i morgen
for at starte på min ph.d.. på Berkeley.
Tak. Dr. Natasha Kingsley. Se dig lige.
Tak. Men jeg må spørge dig om noget.
Ja, værsgo.
Den dag min familie blev deporteret,
var der den her dreng, Daniel Bae,
som var på dit kontor, for at tale om Dartmouth.
Okay.
Jeg har ikke kunne finde ham nogen steder.
Han er ikke til at finde på nettet.
Det er bogstavelig talt, som om han er forsvundet.
Og jeg tænkte på, om du vidste, hvor jeg kunne kontakte ham.
Nej.
Da han stormede ud af mit kontor, var det sidste gang, jeg så ham.
-Beklager. -Okay.
Nu skal jeg sige dig noget.
Ved du, hvorfor jeg husker den dag?
Fordi der var tusinde ting, jeg skulle nå den morgen,
og jeg kom ud for den her ulykke.
Jeg forsøgte faktisk at overtale ambulanceredderne om,
ikke at tage mig ind på hospitalet.
Men det var jeg glad for, de gjorde.
Hvorfor?
Fordi...
min læge blev min kone.
-Ja! -Du godeste!
Jeg ved det.
Så ja, nogle gange kan man ikke kontrollere det hele, og...
Jeg ved snart ikke.
Måske er det at være åben for skæbnen et valg, man træffer.
Måske.
Held og lykke med alting. Det mener jeg.
-Tak. -Okay.
Det var alt, jeg havde.
Der kommer lidt mere talent på scenen, så bare bliv siddende.
Det her er et digt, jeg skrev om solen.
Natasha.
Hvordan?
Jeg kan lide dine briller.
Jeg kan lide dit hår.
Jeg rejser i morgen.
Jeg skal kun bruge en dag.
Jamen...
Jeg har ikke hele dagen.
Hvad med en time?
SOLEN ER OGSÅ EN STJERNE
Tekster af: Simon Øst Vejbæk